Avem o problemă și e nevoie de ajutorul tău.
- De al meu ? - Salut, Howard !
- Semănăm perfect ! - Sunteți unul și același, Howard.
În urmă cu 30 de ani, savanții au descoperit un pasaj secret.
Pe ușa asta intri într-o lume la fel ca a noastră.
S-a comandat uciderea cuiva din lumea voastră.
Asasina e Baldwin și e plătită să ucidă.
Soția ta poate fi următoarea. Când o vizitezi ?
- În fiecare seară. - Merg eu în locul tău.
- De ce să-i facă ei rău ? - Ca să mă avertizeze.
De ce nu a amenințat-o pe soția ta ?
Emily a mea a murit.
- Ce naiba ai făcut acolo ? - Nu vrei să știi.
RESTAURANT MOSCOVA
Ceva e ciudat. Te-am verificat
și ai stat cam mult pe-afară. De ce ?
Știi bine că discuția asta e o pierdere de vreme.
Da, ia mai zi cum ești tu mai sus decât mine ! Că mă exciți, nu glumă !
- Nu pot să cred așa ceva. - Ce e ?
Doi bulgari care nu au venit împreună. De-ai tăi sunt.
Am fost informată acum două ore că au un ordin de extrădare pe numele tău.
- Doamne, Emily ... - Nu-ți spun eu ce să faci.
Dar nu am venit aici ca să te consolez. Chiar nu mă mai cunoști ?
- Nu știi despre ce vorbești. - De ce se cere extrădarea ?
Nu despre asta e vorba. Oamenii tăi mă vor lua,
vor inventa o poveste și tu n-o să mă mai vezi.
Hai să fim sinceri măcar o dată !
Zi-mi de ce te-ai dus Dincolo, și voi anula recuperarea.
Nu pot.
Atunci, regret, dar nu te pot ajuta.
Mersi că ai venit. Mergi frumos cu domnii, te rog.
Să știi că nu sunt înarmat.
ARTICOLE DE DRUMEȚIE, CAMPARE ȘI CĂȚĂRAT
O DIMENSIUNE PARALELĂ
Salut, amice !
- E sângele lui sau al tău ? - AI câinelui vecinului. Nu-i nimic.
Bravo !
- Ai dormit vreun pic ? - E mult de povestit.
- Ce ai aflat ? - Un nume.
- Un nume ? - Numele real al lui Baldwin.
Atât ?
Voiam să aflu rețeaua, biografia, pe unde a mai stat Dincolo.
Zi-i să înceteze cu prostiile !
- Când te întorci ? - În curând.
Te rog să-l mai ții o vreme.
Pope vrea să vă vedeți.
Bine.
Să nu se mai dea la câinele vecinului, da ?
Uită-te la ea ! Îți poți regla ceasul după nevoile ei.
Iată cum invidiez eu un câine ...
- Medicul ți-a mai zis ceva noutăți ? - Prostata. Nimic nou.
- Ai nevoie de ceva ? - Dacă am nevoie de ceva ?
Ești tare amabil. Nu, mulțumesc.
Sunt bine, mulțumesc.
Mai știi când în locurile astea veneai doar ca să te rogi ?
Acum, a devenit un loc al fantomelor.
Chiar mă întristează ce s-a ales de lumea noastră.
Am avut o întâlnire neplăcută cu 3 bulgari, aseară, când m-am întors.
Am auzit. Oamenii lui Kolya.
Cât de expus sunt ?
Dacă intru azi în clădirea aia,
o să fiu închis că am ucis 3 asasini plătiți ?
Știi cum faci ? Te duci la birou și vezi ce se întâmplă.
Ori vei fi lichidat pentru uciderea a 3 bărbați puși să te ia,
ori nu se va întâmpla nimic.
Caz în care, aseară, nu a încercat nimeni să te extrădeze.
Cineva a încercat să te omoare, iar acum își ascunde urmele.
Oricum ar fi, eu îți recomand să fii cu ochii în patru.
Am reușit să obțin o viză de 36 de ore, de data asta. Nu mă întreba cum.
Asta e tot.
44C12.
36 de ore. Ai grijă !
Mersi că ai venit, Emily.
A avut loc un incident despre care trebuie să discutăm.
Ce caută angajata la ședință ?
Au murit 3 oameni.
Asasini plătiți bulgari din echipa ta de operațiuni.
Bob, suntem într-o ședință sau mă acuzi de ceva ?
- Ai fost și tu acolo. - Se ceruse o extrădare.
2330.
Am primit un mesaj, că un agent a dispărut și trebuie să-l aduc înapoi.
Cine era agentul ?
De ce am impresia că nu știai ?
Emily ...
Nu s-a dat niciun ordin de extrădare pentru niciun agent.
Cei de la Midnight Station nu știu. Nu apare nici în registrul nostru.
Explică-mi de ce au murit 3 oameni din echipa ta.
- Treci prin ceva dificil, Emily ? - "Ceva dificil" ?
- Totul e bine în viața personală ? - Nu vezi că încerc să discut cu el ?
Vei face o analiză de sânge și urină.
Ne vom da seama dacă ai greșit.
Nu ne permitem încă un moment ca la Istanbul.
Îmi pare rău.
Nu are nicio logică.
Ia-ți câteva zile libere ! Vorbim.
- Dacă vrei să vorbim, te ascult. - Marș de-aici !
- Ai rezolvat cu soția lui ? - A fost dusă la alt spital.
- Clandestin și păzit. - Și el ?
Va coopera. A ajuns la Analiză acum.
Vreau să vină cu noi.
Nu ai dreptul să vii aici așa și să stabilești condițiile.
Știu cum o cheamă pe Baldwin. Cred că am aflat mai multe decât tine.
Deci, să fie clar ... Uneori, o să mai impun și eu condiții.
Dacă vreți numele, îl aduceți pe celălalt Howard cu voi. Am stabilit.
- Înainte ai fost la Interfață ? - Da.
Atunci, știi ce sunt astea. la codurile și caută cuvintele în manual.
Noi traducem primele replici. De răspunsuri se ocupă ceilalți.
Stai puțin. În ce traducem conversațiile, mai exact ?
Mișcă-te repede ! O să mai primești dosare azi.
Silk ...
Prietenul nostru comun vrea să te vadă.
Să fie clar că ești implicat în asta numai din cauza lui.
Nu intervii
și nu îi spui nimic despre natura muncii noastre.
Chiar nu știu nimic despre ce faceți voi.
Exact.
Așadar, ce facem ?
O cauți pe femeia care ți-a amenințat soția.
E sus, izolat și supravegheat.
Du-l și pe el acolo ! Nimeni nu intră și nu iese !
Așteaptă !
Am auzit că ai fost promovat.
Așa e. La Analiză.
Așadar, după 30 de ani de chin în anonimat,
dintr-odată, ajungi sus în ierarhie.
Scuze, dar ce facem în sala asta de concerte ?
Va cânta o violonistă, Nadia Fierro.
Născută în Italia, a emigrat în '94. Urmează o repetiție.
- Ai auzit de ea ? - Nu.
În lumea mea, Nadia nu e violonistă.
E asasină plătită și o cheamă Baldwin.
E ... cealaltă ea.
Nu pot să cred !
Avem și cămăși identice.
Tu porți mereu tricoul ăla lucios ?
E un tricou Thompson. Emily mi le-a cumpărat.
Sunt tricourile acelea în care ... nu transpiri. Știi ?
Mă rog ... Se pare că aceste două femei au același trecut.
Vreo 9-10 ani înainte de divergență.
Aceeași copilărie, aceleași traume și ... tipar comportamental.
Acum, Baldwin e vulnerabilă. E într-un oraș străin.
Va acționa impulsiv. Când face asta, devine ea însăși.
Dacă aflăm mai multe despre Nadia, vom ști unde se duce Baldwin.
Bun. Dar cu ce te ocupi tu, mai exact ?
Multe fac eu. Inclusiv recuperări.
Vin până aici, nu stau mult, caut "evadații" și-i aduc acasă.
Nu pricep cum de noi ...
Adică lumea ta chiar e diferită de a mea ?
Nu deschide subiectul !
Bun, dar, acum 30 de ani, când ... a fost descoperit portalul ...
Nu a fost "descoperit". E impropriu spus.
Asta ar presupune că au existat două realități.
A existat o singură realitate, care, apoi, s-a ... dedublat.
Nimeni nu știe cum.
Bine, poate știe cineva, dar nu ne spune.
Să-ți explic altfel !
Până acum 30 de ani, a existat doar asta.
Apoi, s-a întâmplat asta, apoi, asta.
Acum suntem ...
... doi oameni care au mers pe căi complet diferite.
Nadia, unde ești ? De 10 minute te așteptăm !
- Mersi că ai venit la timp ! - Cum zici tu ...
Toată lumea, vă rog !
Cântă frumos.
Iisuse !
Au întrebat cum te simți.
Bine.
A venit și un infiltrat.
Îl cheamă Howard Silk.
Nu lucrează pe teren și ne cam dă bătăi de cap.
Și știe cine ești.
În mod normal, ar trebui să ...
Știu ce trebuie să fac.
Iată adresa ei !
Trebuie s-o omori.
Înainte să ajungă ei la tine prin ea.
Nu va fi ușor.
- Ba da. - Nadia ...
Nu-mi spune așa !
- Aveți un trecut în comun. - Nu avem nimic în comun.
Pot s-o fac.
Nadia e la barul de alături.
- Știi adresa ei ? - Da.
Bun. Vrei să te duci până acolo cu celălalt eu ?
- Și tu ce faci ? - Să văd ce pot afla de la ea, la bar.
Ai un somnifer ?
Un tranchilizant, ketamină ? Nu e treaba voastră ?
Jennifer Wilcox.
Bine.
Nu sunt pentru tine.
Să nu-l scapi din vedere !
De unde le ai ?
De la obiecte confiscate.
Nici nu s-au uitat în lista mea de apeluri.
- Pur și simplu nu i-a interesat. - Nu despre tine e vorba.
E vorba despre Howard și despre porcăria în care s-a băgat.
Nu mai analiza !
Ai aflat ceva despre asasina aceea ?
- De Baldwin. - Em ...
Nu știm pentru cine lucrează ? Cum a făcut rost de acte ?
Indiferent ce se întâmplă, e foarte clar
că nu vor să aflăm nimic. Hai s-o lăsăm baltă !
- Dă-o dracului ! - Dă-o dracului !
Scuze ! Salut !
Vreau să ... Știi engleză ?
Vreau să dau un telefon. Aveți un telefon fix aici ?
Pot să ... Scuze, nu știu germană deloc.
Dă-i telefonul !
Exact. Mulțumesc !
Bună, Jen ! Sunt eu ...
Da, normal că știi cine sunt. Jenny, nu închide !
Sunt aici, în Berlin.
Sunt chiar vizavi.
Te rog, nu închide ! Jenny, scumpo, am bătut tot ...
Îmi dai un whisky ?
Mulțumesc pentru ...
Am doar telefonul de SUA la mine. N-am ce face cu el.
E fiica ta ?
Da.
Cântă în orchestră, are repetiții în sala de vizavi.
Jennifer Wilcox. O cunoști ?
Nu.
Nici eu nu știu ce caut aici.
Mi-am folosit toate milele de călătorie.
Am zis că-i fac o surpriză.
Iartă-mă ! Confesiunile unui tată de solistă.
Probabil că știi tipologia.
În numele tuturor taților care o dau în bară, îmi cer iertare.
Cred că cel mai dificil a fost când era într-a cincea.
Am fost foarte dur cu privire la un recital de atunci.
Era în gimnaziu, dar eu eram foarte sever.
- Îi plăcea să cânte ? - Eu așa credeam.
Când ești talentat la ceva, îți place să faci acel lucru, nu ?
Mă rog ...
- Presupun că nu ai copii ... - Nu.
Tatăl meu nu a fost un om bun.
- "N-a fost" ? - A murit.
- Câți ani aveai ? - Zece.
Un artist ratat. Bea tot timpul și era furios.
Mi-a lăsat numai datorii.
Și o casă în Köpenick. A dus o viață de rahat. N-am vândut-o.
Poate o să ia foc într-o zi.
Uite niște pastile.
- Corticosteroizi. Nimic important. - Nu e antidepresiv ?
Nu, ăsta e pentru sindromul de tunel carpian. Pune-le la loc !
Mă scuzi, dar ce căutăm noi aici ?
Cu ce ne ajută să răscolim prin lenjeria intimă a femeii ?
- Nu știe nimic din toate astea. - Ca și tine, Howard.
Eu nu sunt ca el. Pe el îl cunoști, dar pe mine, nu.
Chiar crezi că sunteți așa de diferiți ?
Nu crezi că intuiesc ce-i cu el, doar uitându-mă la tine ?
Că mă uit la el și știu totul despre tine ?
Aveți în comun mai multe decât crezi.
Îmi dau seama de tot.
El e.
Ce e ?
Trebuie să fie o adresă pe undeva, taxe plătite ...
Tatăl ei a avut o casă în Köpenick. Ea zice că nu e nimeni acolo.
Sunt șanse mari ca Baldwin să fie acolo. Să văd ce mai pot afla de la ea.
Caută declarațiile de impozit.
- Poți să stai aici ? - Da.
Nu.
- E casa în care a copilărit. - Cât facem până acolo ?
- 20 de minute. - Grăbește-te !
PROBĂ LA KONZERTHAUS 16:30
- Aici a copilărit ? - Amândouă au copilărit aici.
Acesta e trecutul lor comun.
A fost de curând aici.
E adresa Nadiei Fierro.
Ne întoarcem la sala de concerte.
O căuta pe Nadia.
S-ar putea să vină spre tine.
Ce urgență aveți ?
Doi oameni au murit și o fată a fost răpită
din barul de pe Stahlstrasse, nr. 22.
Trebuie să-ți mărturisesc ceva. Am fost ...
Am fost în sală mai devreme. O căutam pe Jen.
Și te-am ascultat când ai cântat.
Foarte frumos.
De ce te descalți ?
După ce a murit tata, nu am mai avut mare lucru ...
Dar ai continuat să cânți.
Chiar și după moartea lui.
Cântam bine.
Te întrebi vreodată ce ai fi ajuns, dacă nu erai talentată la vioară ?
Ai fi putut ajunge orice. Erai liberă.
Eram pierdută. Mă tot mutau dintr-un orfelinat în altul.
Îmi schimbam viața ca pe rochii. În fiecare an, eram în altă casă.
Cu o altă familie.
Primeam un alt cadou,
pe un alt nume.
Devii ceea ce vor ei să devii. Și așa te pierzi pe tine însuți.
Dar aveai vioara.
Suntem ceea ce suntem.
Tată !
Ajută-mă, Nadia !
Ajută-mă ! Mi s-a prins piciorul în ...
Cheamă ajutoare !
Ajutor !
Ajută-mă !
Te rog, ajută-mă !
Rămâi în mașină ! Lasă-ne pe noi !
- Silk unde e ? - A ieșit înaintea mea.
Să nu-l găsească poliția !
E aici, undeva. Nu avem mult timp.
Împărțiți-vă !
Stai ! Nu prea am ce face fără armă.
Dă-i arma ta de rezervă !
Mă confunzi. Te rog, nu am făcut nimic !
Taci din gură, scorpie !
Mă apropii de scenă.
Te acopăr.
Dacă iese pe ușa aia, trage !
Prefer să fie în viață.
Problemele din lumea ta nu sunt probleme și în lumea noastră.
- Ce vrei de la mine ? - Gura !
Te rog ...
Uită-te la tine, cu hainele astea elegante !
Am bani, îți dau.
- Îmi pierd mințile ! - Știi cine sunt eu ?
Ești adevărata mea față !
Uită-te la mine !
Nu ești reală, ești o creatură trimisă să mă chinuiască.
Amândouă am văzut cum a murit.
Cum să uiți așa ceva ?
- Ce să fac ? - A venit poliția.
- Repede ! - Nu o văd.
Poți trage. Trage !
Nu ! Stai !
Dispari !
Howard, trebuie să plecăm ! Acum !
- Va supraviețui ? - E la poliție acum.
Cealaltă e moartă.
Era nevinovată !
Du-te în mașină ! Îți găsim un loc unde să dormi.
- Dorm aici în seara asta. - Ba nu.
Ia zi-mi tu, deșteptule ! Știi cât de mult ai înrăutățit situația ?
Fata asta a ajuns la poliție !
- A fost și mai rău de-atât. - Nu mă mir, la cât de praf ați fost.
- Treci în mașină ! - Scutește-mă ! Nu ești șeful meu !
O fi Quayle dispus să facă jocul ăsta, dar să știi că eu nu sunt.
Știu ce ești tu.
Ai înțeles ?
Să păziți ușa !
Excelent v-ați descurcat azi ! Impecabil, n-am ce zice.
Ăsta nu e dormitor.
Îți pregătesc canapeaua.
Lucrurile au scăpat de sub control.
Sunt prea multe lucruri aici pe care nu le pot controla.
Aldrich, de exemplu, e o mare pacoste.
Dacă e să fac ce trebuie făcut, am nevoie de ajutorul tău.
De ajutorul meu ?
Da, o să discut cu Quayle, să fii transferat la Strategie,
de unde mă vei putea ajuta.
- Vrei să fiu spionul tău. - Da.
De ce sunt implicat în asta ?
Azi ai cerut să vin și eu cu voi.
- Nu înțeleg de ce sunt implicat. - Încerc să te ajut, Howard.
Și de ce e asta așa de important pentru tine ?
Acum câteva zile, erai un nimeni. Erai un roboțel anonim.
Dar iată-te acum !
Te rog frumos, nu mă mai modela după chipul tău !
Unde pleci ?
Unde m-am dus în fiecare seară în ultimele 6 săptămâni :
Ia spital, să-mi văd soția.
De cât timp știai despre planul fostului tău soț ?
Oare să ne gândim și noi la un plan ?
Eu mereu am zis că noi trebuie să vorbim mai des.
Howard lucrează pentru tine acum ? Că era să fie omorât.
Nu că m-ar preocupa pe mine asta, dar cine a făcut-o mi-o pune în cârcă,
deci, încearcă să mă enerveze și pe mine. Vreau să-i aflu intențiile.
Pot să-ți dau un sfat ?
Mai bine las-o baltă !
Am aflat despre asasina plătită, care a trecut prin Pasaj.
Știu că operațiunile ei sunt ilegale și știu că nimeni nu spune nimic.
Am auzit și eu zvonuri.
Despre un agent de la Organizare care ia droguri.
Cum mai e viața ta personală, Emily ?
De ce-ți pasă atât de mult de niște ticăloși de Dincolo ?
Pentru că asta mi-e meseria.
- Să mențin pacea. - Pacea ?
Am avut noi vreodată pace ?
Mă întreb dacă ne vom încheia vreodată socotelile
pentru ceea ce ne-au făcut.
Vremurile se schimbă.
Mă înspăimântă gândul că această pace e atât de fragilă.
Dar tu, Pope ?
Tu cum te mai simți ?
Mult mai bine, zilele astea. Mulțumesc.
Ce păcat !